Nu suport să citesc o carte proastă. Dar tu?
E un angajament. E un contract între un autor și cititorul său.
Trebuie să mă captiveze de la început.
La urma urmei, timpul fiecăruia e măsurat.
Sunt sigură că tu nu duci lipsă de timp.
Am mai mult decât majoritatea,
dar calitatea contează mai mult decât cantitatea, nu-i așa?
De ce vorbim despre povești?
Pentru că vreau să-ți spun una. Vino, te rog!
După cum vezi, aici se desfășoară un joc.
Un cal amenință o regină.
- A cui e fiecare? - Cine-i negru? Cine-i alb?
Tu alegi.
- Partea care pierde. - Vom vedea.
Ce s-a întâmplat după ce ai plecat de la mănăstire?
Deja îmi cumpărasem un bilet către Anglia pe nava Demeter.
O fi fost o călătorie interesantă.
Nici nu-ți poți imagina.
Ei bine, spune-mi!
E poveste lungă și complexă.
Pe mare, întâlnești oameni interesanți...
și-ți recomand să nu te atașezi de vreunul dintre ei.
VASUL DE SÂNGE
Da, fă-o!
Mi-ai văzut cumva mâna, căpitane?
Căpitane!
Mi-ai văzut mâna?
Mi-ai văzut-o?
YURI SOKOLOV CĂPITANUL NAVEI DEMETER
- Sigur ăsta e? - E mormântul pe care ni l-ai arătat.
Cel despre care s-au plâns copiii?
Cel din care se aude plânsul.
DR. SHARMA PASAGER PE NAVA DEMETER
Ei bine, deschideți-l!
Acest nefericit a fost îngropat de viu.
Priviți zgârieturile!
E ceea de ce mă temeam.
Vedeți?
Ce să vedem?
Sicriul acesta e vechi de 70 de ani, dar unele dintre zgârieturi sunt noi.
PIOTR MARINAR
DECEDAT
Piotr al meu! Frumosul meu băiat!
Piotr!
Îmi pare rău, copilul meu.
Avea planuri așa de mărețe!
Îi fusese oferit o slujbă pe o corabie.
Voia să vadă lumea.
Dar n-a reușit nici măcar să plece din orașul ăsta nenorocit!
Da, Piotr ar fi fost un marinar pe cinste!
Dacă-l iubești, știi ce trebuie să faci, copila mea.
Fă-o!
- Nu pot! - Fă-o!
DEMETER
Semnează aici, Piotr!
De data asta, voi încerca să te aduc înapoi întreg.
Încetează!
Nimeni nu te învinovățește pentru ce s-a întâmplat.
La ce naiba ne trebuie două mâini? Asta e mai bună la amestecat supa.
Îți mulțumesc pentru ea!
Lordul și lady Ruthven.
E o mare plăcere. Bun venit la bordul navei Demeter!
Mulțumesc. Tocmai ne-am căsătorit. Nu e minunat?
E minunat! Felicitări amândurora!
Vezi să fie o călătorie lungă, căpitane!
Va fi.
Nu mai visa, băiete!
Nu e pentru cei de teapa ta. Ține, bea!
Mișcă!
Piotr!
Ești Piotr, nu?
Da. Eu sunt Piotr.
Poftim, bea!
Mișcă!
Ia te uită la ăsta!
Ești pe-atât de novice pe cât ți-e de rău?
Probabil te gândești că totul pare foarte ciudat
- și înfricoșător. - Da, domnule.
Sunt de acord.
Câți pasageri avem?
- Șapte. - Ce transportăm?
Salpetru, păpuși pentru copii, sulf, pământ, cărbune.
Pământ?
Sau mucegai. Cutii peste cutii pline cu asta.
De ce ar trimite cineva cutii cu mucegai?
Cine știe? Cui îi pasă?
Sigur e mai bun decât mâncarea ta.
Cred și eu.
E ghinion...
să fie femei la bord.
Nu uitați ce vă spun! Asta nu va aduce nimic bun.
- S-a îmbarcat toată lumea? - Toată lumea, mai puțin unul.
- Un anume Conte... - Contele Dracula.
Pardon. Poftim?
- E vreo problemă? - Călătoreai împreună cu pasagerii?
Călătoria până-n Anglia durează patru săptămâni.
Ce era să fac? Să stau într-o cutie?
Nu, nu deranja!
E un pasager bolnav.
- Bolnav? - S-a îmbarcat aseară.
Era bolnav.
Doar căpitanul are voie să-l vadă. Du-te și vezi-ți de treabă!
Da, domnule!
Mereu tragi cu urechea la uși?
- Mă scuzați, domnule. - Nu e nevoie.
Nu te judec.
Accentul tău.
Ai sânge de bavarez, nu?
Da, domnule.
Bavaria. A trecut ceva timp.
Îmi cer scuze.
E din cauza mării. Îți trezește...
pofta de mâncare.
Dacă pui niște paprică?
Ești nou pe mare?
N-o să reziști mult.
Cei ca tine nu rezistă.
- Cum adică, cei ca mine? - Nu știu. De unde ești?
- Din Bistrița. - Ești român, ca secundul!
Care e problema cu el?
E român.
Mereu am vrut să fiu marinar.
Plictisitor.
Credeam că nu voi mai pleca din orășelul ăla.
- Tot plictisitor. - Dar nu s-a întâmplat nimic...
până acum,
și iată-mă!
Da, iată-te!
Mă plictisești...
și mai ești și român.
- Scuze. - Ține, bea asta! Te va face să taci.
- Din cum povestești, știi cum sună? - Cum?
De parcă minți.
Îți place?
Trebuie paprică!
Cică, trebuie paprică!
Sună clopotul, băiete!
E ora cinei.
- Hei! Tu! Ce e tescovina asta? - Mă scuzați?
Du-o înapoi!
E inacceptabilă!
Sigur găsim ceva de calitate pentru stăpânul tău.
Nu e pentru el, ci pentru mine!
- Vreau doar ce-i mai bun! - Atunci, ești pe vasul greșit.
- Sunt doctorul Sharma. - Bravo ție!
Mă scuzați, sunteți angajatul acestui domn?
E omul meu.
Îmi plătește salariul.
Nu e totuna.
Atunci, ai rezolvat conflictul.
E surdomută.
Biata copilă!
Dar are ochi și vede.
Da.
Adisa!
Te rog, nu te da în spectacol!
Căsătoria asta e un rău necesar. Știi asta.
Bine, dar nu spune că-s omul tău!
E dureros.
Cred că puteți mânca liniștită peștele.
- Mă scuzați? - Suntem înconjurați de apă.
Sperăm că peștele e proaspăt.
Mă tem că sunt foarte atentă la ce mănânc.
- Și eu. - Scuze, nu înțeleg.
Ce anume ți-e neclar?
Ai mers la sala de mese. Nu mănânci mâncare.
Îmi place să am companie, și-mi plac oamenii.
Atunci, de ce-i omori?
De ce culegi flori?
Pot să stau cu dvs.?
Dar nu ne cunoaștem.
Și totuși, îmi pari puțin familiar.
Draga mea doamnă, promit să fiu pe cât de familiar mă vrei.
Sunt arhiducesa Valeria de Austria.
Iar eu sunt Contele Dracula...
de Valahia.
Ești foarte șugubăț!
Mi s-a mai spus.
Vă pot întreba de ce mergeți în Anglia?
Am fost invitată acolo.
Prin naștere, fac parte din familia conducătoare a Bavariei,
dar, am căzut în dizgrație.
Un domn din Anglia dorește să scrie povestea vieții mele.
Înțeleg.
Dl Balaur plătește pentru asta.
Știu că e vulgar, dar am văzut cum stilul meu de viață
și averea mi s-au uscat ca o viță de vie distrusă de îngheț.
Așadar, iată-mă!
Scuturată de acest sicriu neetanșat ca un bob de mazăre uscat.
Mă scuzați.
N-am mai vorbit demult limba germană.
Mă puteți scuza puțin?
Bună seara, domnule.
Continuă să te uiți la lună!
Nu doresc deloc să te tulbur.
Strică aroma.
Domnule?
Vă rog, domnule!
Îmi cer scuze.
A durat mai mult decât m-am așteptat.
E o noapte minunată.
Cu o lună frumoasă.
Dar germana ta...
Germana ta e foarte bună.
Sunteți amabilă.
Se pare că-mi amintesc mai mult decât mă așteptam.
O gură de aer face bine.
Ai ucis un membru al echipajului ca să te dai mare cu germana.
Oare n-a fost o risipă?
Singurul lucru interesant la el era încântătorul său accent bavarez.
Ai lăsat timona nesupravegheată.
N-ai pic de autocontrol?
Îmi spuneați despre moșia dvs., despre vremurile de demult.
Ce mai petreceri se dădeau!
Când am împlinit 18 ani,
mi s-a făcut o mare surpriză.
N-ai să ghicești ce!
- Hai, ghicește! - Nu știu.
- Ghicește! - O diademă cu pietre scumpe?
Mama m-a condus pe scările principale în jos.
Simțeam că inima îmi bate ca un ciocan în piept.
- Mai ghicește! - Un ponei?
Nu! Am fost condusă în sala de bal.
Mama mi-a dirijat mâinile, iar eu le-am întins.
Cadoul meu era ambalat în hârtie creponată,
hârtie creponată roz, ambalată foarte strâns.
Am sfâșiat-o cu entuziasm.
Și apoi, când n-am mai putut face față suspansului,
mi-am dat jos legătura de la ochi...
și am văzut ce era.
Un ananas.
Un ananas în mijlocul acelei ierni năprasnice.
Trebuie să-ți fi părut ceva magic.
Adus tocmai din sera proprie a împăratului,
ca un giuvaier prețios.
Am știut-o!
E imposibil, dar am știut-o!
Tu ești.
Firește că eu sunt.
Ce-am mai dansat, Valeria!
Da.
Aceea a fost noaptea în care a dispărut mama.
Da.
Cine ești?
Mai dansăm o dată?
- Ați căutat peste tot? - Da.
Portmann a dispărut.
De ce nu putem scăpa de ceața asta?
E de parcă ne urmărește.
Mă scuzați, dle...
dar n-am căutat peste tot.
- Cum adică? - Ei bine...
n-am căutat în cabina numărul nouă, dle. Din ordinul dvs.
Firește. Ați făcut bine că n-ați deranjat bolnavul.
- Nu cred că s-ar ascunde cineva acolo. - Domnule!
E vorba de unul dintre pasageri, arhiducesa.
Ce-i cu ea?
Nici pe ea n-o găsim.
Ceața e interesantă.
În ce sens?
Îmi închipui că e utilă ca paravan contra soarelui.
Știi ce se spune:
să ai mereu clima la purtător!
O cauți pe ducesă?
Piotr, ai auzit vreodată de Nelson?
De Nelson, dle?
Un englez cu suflet de Napoleon.
Cu un ochi și un braț. Nu?
Ce repede uită tinerii!
Amiralul Nelson a fost ucis în bătălia de la Trafalgar.
Se zice că rănile l-au răpus. Voiau să-l ducă cât mai repede în Anglia.
Era un erou național. Englezii țin la chestiile de genul.
Dar Spania e destul de departe,
și era cald, așa că, ce crezi că au făcut?
L-au pus pe bătrânul amiral într-un butoi cu rom, ca să-l conserve.
- Nu cred! - E adevărat.
Problema e că n-au spus asta echipajului.
Când au ajuns acasă în Anglia,
au aflat că marinarii însetați se mai serviseră cu câte un păhărel,
tot drumul până la Portsmouth.
Romul ăla o fi avut un gust pe cinste!
Hai să aflăm!
Nu!
Nu e niciun cadavru aici.
Mulțumesc, Conte Dracula.
Totul e nou pentru mine.
- Nu cred că sunt de folos nimănui. - Piotr.
Am cunoscut cândva un Piotr.
Pentru scurt timp.
Avea vreun rost să-l terorizezi pe mus?
Sunt sensibil la tinerețe și frumusețe.
Va avea loc o anchetă oficială, odată ce ajungem în Anglia.
Voi fi oricând la dispoziția dvs.
Bună seara!
Mulțumim.
Au dispărut doi oameni după doar o noapte.
Marea a fost foarte agitată?
Nu știu. Eu dorm ca lemnul.
Unde e soția dvs., domnule?
Nu ni se alătură?
Dorabella e puțin...
Cum să spun? E complet epuizată, sărăcuța de ea.
Dorabella.
Ce nume încântător! Dorabella.
Îți zăbovește pe limbă.
De ce ți-ai petrece vremea aici sus,
când Dorabella e jos?
Ce e prea mult strică.
Ba, din contră,
am descoperit că prea mult e exact cât trebuie.
Trebuie paprică!
I-auzi, trebuie paprică!
Da, ești bun la ținut companie, Piotr!
Du-te, curăță ceva!
Da, domnule!
Prietenii îmi spun Victor.
Bine, Victor.
Am zis că prietenii-mi spun așa.
Scuze!
Iisuse, ce ușor ești de păcălit!
Hai, du-te!
Nu știam că ești acolo.
Ești sigur că băiatul e în regulă?
Păi, chiar e băiat de treabă.
- Așa crezi? - Păi, e român.
Poate că el a adus ghinionul.
Ca Iona.
Sau poate, secundul.
De ce?
Că e român.
Da. Dar mai sunt și femei.
De obicei, femeile sunt cele care aduc ghinionul.
Am reușit să-i acuzăm pe jumătate din cei de pe navă. Ar mai fi cineva?
Restul pasagerilor.
Da, pasagerii.
Sunt șapte.
Șapte pasageri...
pe Demeter.
Acum, doar șase.
Deci, ce ai făcut după?
Ți-am spus, apreciez mult tinerețea,
iar noaptea era călduroasă și plină de posibilități.
În lumea asta există monștri, Yamini.
Creaturi care-ți vor lăsa un întuneric în suflet,
dacă le dai voie să intre.
Nu-i voi lăsa niciodată să te ia.
Jur asta!
Bună seara.
N-ar trebui să fiți aici, dnă. Sunt ordinele căpitanului.
Dar e așa de cald jos!
Unde suntem?
Am trecut de țărmul Greciei.
- Pot să mă plimb puțin pe punte? - Poftiți!
Dar aveți grijă!
Voi fi atentă.
Nu visa!
- Ce noapte călduroasă! - Dumnezeule!
Nu. Nu mă pot da Dumnezeu.
Îmi cer scuze. Nu ne-am cunoscut. Sunt Contele Dracula.
Sunt lady Ruthven.
Știi, chiar n-ar trebui să rămân singură cu dumitale.
Soțul îmi spune că au dispărut doi oameni.
Și, totuși, iată-ne, doi oameni.
Mă tem că nu m-am simțit bine.
Marea... îmi provoacă stare de rău.
- Sunt mai bine în seara asta. - Nu. În seara asta, ești superbă.
Soțul tău e un bărbat extrem de norocos.
Într-adevăr, e,
dar și eu sunt.
E așa de chipeș,
și vom avea copii! Vom face mulți copii.
Pentru un bărbat ca tine, o discuție despre copii e foarte banală.
Pentru un bărbat ca mine, pare un miracol.
Vai de mine,
e ceva legat de tine care împinge omul să-și împărtășească secretele.
Oare se cade ca doamnele proaspăt măritate să discute secrete
cu străini chipeși?
Nu văd niciun rău în asta.
Doar dacă e vorba de un străin chipeș și periculos.
- Ești periculos? - Da, sunt extrem de periculos.
Ca unul dintre nobilii aceia exotici despre care citești în romane,
încărcați de misterul și stricăciunea specifice Orientului?
Da.
- Mergem în America. - Da?
Într-o lume nouă.
Spre o nouă viață.
Ce păcat!
De ce?
Că sunt un vampir.
Pardon. Ce-ai spus?
Privește în oglindă!
Ce oglindă?
Dacă te străduiești, poți să găsești una.
Uite!
E...
Cum ai făcut asta?
Oglinzile dețin o magie mai puternică decât majoritatea pot să conceapă.
Oglinzile ne pot stârni imaginația, sau mai rău:
ne pot arăta adevărul.
Tu ce vezi în oglindă?
Multe.
M-am gândit că meriți măcar să vezi ce-ar fi putut să fie.
Ce-ar fi putut să fie?
De ce spui asta?
Ți-am spus, frumoasă Dorabella.
Sunt un vampir.
- Porcule! - Poftim?
Erau patru săptămâni până-n Anglia, iar tu mâncaseși deja trei în două nopți!
Ca o vulpe în cotețul cu găini.
Ca un cunoscător într-o pivniță cu vinuri.
Trebuie să alegi vinurile cu grijă: și pe cele roșii, și pe cele albe.
Mi-au căzut bine și ducesa, și ajutorul pe punte.
Dar ai grijă ce mănânci.
Păi, trebuie să am.
Altfel, aș fi ajuns în Anglia
cu competența socială a unui marinar rus.
Totuși, te îmbuibai. Ca vulpea în cotețul cu găini.
Ca porcul cu trufe.
În ritmul ăsta, n-ar fi rămas cine să navigheze!
Știam că ar fi fost de-ajuns un echipaj minimal.
Am mai lucrat cu așa ceva.
A zis că-i era prea cald.
- I-am zis să aibă grijă. - N-ai văzut nimic?
Nu, dle. Nu de unde mă aflam.
E o absurditate! Unde e?
Ce s-a întâmplat cu soția mea?
- Dar Lisabona? - Cale de două zile.
Continuăm drumul spre Anglia
și dublăm paza.
Nimeni să nu fie singur pe punte! Da?
- Da, dle! - Da, dle!
Suntem obligați să credem că e un criminal la bord.
Mă tem că nu putem avea încredere în nimeni.
Tânără domnișoară, pari foarte supărată.
Ai văzut ceva ce te-a speriat?
Nu te aude. Înțelege doar limbajul semnelor.
E un limbaj pe care va trebui să-l învăț... cândva.
Asta e mai mult decât crimă.
Forțele malefice s-au răsfrânt asupra navei.
Priviți afară! Priviți!
Ce ceață e aia care se ține după o navă?
Sunt de acord, e o forță malefică în joc, dar e creată de om.
- Au murit trei oameni. - Au dispărut.
Și unde s-au dus? Le-au crescut aripi și-au zburat?
Ce idee ridicolă!
Forțe întunecate.
Acele forțe întunecate mi-au luat-o pe Dorabella.
Mi-e greu să cred
că o ființă supranaturală ar lăsa așa de mult sânge în urmă,
doar dacă n-a băut până la saturație.
Deci, domnilor, avem un criminal la bord.
În văzul tuturor... sau care se ascunde.
Vom căuta peste tot.
Nu poți rămâne mult timp ascuns pe o navă cât asta.
Poate ar trebui să începem cu cabina nouă.
Nu e nimic important acolo.
Totuși, cred că am fi toți mai liniștiți dacă am putea arunca o privire,
dat fiind că trebuie să suspectăm pe toată lumea,
inclusiv pe tine, căpitane Sokolov.
Nu văd motiv să excludem pasagerul din cabina nouă.
Prea bine. Cabina nouă va fi verificată.
De mine.
Atunci, va trebui să te credem.
Nu înțeleg. Voiai să caute în cabina numărul nouă?
- Am presupus că aia era cabina ta. - Da?
Ce duhoare!
Camera unui bolnav nu e pentru cei sensibili. Stați aici!
Ce auzi?
Respirația cuiva.
A căpitanului?
Nu.
Ei bine, dle?
Totul e ca înainte. Pasagerul e foarte bolnav,
și nu mai e nimeni în cabină.
Am căutat peste tot. Sunteți satisfăcuți?
Mie-mi ajunge cuvântul căpitanului.
Și mie.
Deocamdată.
Pare să fie pământ obișnuit, de grădină.
Nu e argilă smectică sau ceva de genul.
Era de așteptat. Ești om de știință.
De la Universitatea din Calcutta.
Cel puțin, am fost.
Ești și tu un om de știință?
Am un apetit pentru știință.
Știința nu știe totul.
Ce crezi despre toate astea?
Cred că ai văzut ceva ciudățenii la viața ta.
Am ajuns și la asta!
Să-l întrebăm pe sălbatic! Sigur știe!
- El vede viitorul. - Păi, nu e așa?
Cu toată magia aia neagră pe care o face neamul tău.
Neamul meu.
Odată pierdută, încrederea e greu de recâștigat.
Știu asta.
Dar am cercetat nava de la prova la pupa.
Nici urmă de prietenii noștri dispăruți. Suntem de acord?
Ceea ce înseamnă un singur lucru.
Mă tem că da.
E unul dintre noi.
E clar ce trebuie să facem!
Să mergem în Anglia și să încredințăm problema autorităților!
Dacă stăm împreună și avem grijă, nu rămâne nimeni singur...
Cred că a căzut de la o velă luna mică. Iisuse!
- Doctore Sharma? - Nu sunt chirurg.
Adu-l pe Valentin! Duceți-l jos!
Repede! Sângerează.
Pleacă, dacă nu suporți să vezi sânge!
Nu-l suporți, nu-i așa? Nu te poți controla în prezența sângelui.
Nu e o sursă de hrană.
E o dependență.
Zâmbești.
E plăcut să fii înțeles după 400 de ani.
Nu, nu te-am înțeles încă.
Nu în totalitate.
Pe Demeter erau șapte pasageri foarte diferiți.
Ce convenabil, dată fiind dieta ta!
Puneți-l aici!
Cum ai putut să cazi? Tocmai tu!
E de la ceață! Parcă aș respira otravă. Repară-mi-l!
- Repară-mi-l! - Voi încerca să-l pun la loc.
Dar nu schimbă nimic. Diavolul e pe navă!
- Diavolul! - Fă-o!
Mușcă asta! Țineți-l!
Bună seara, Conte Dracula!
Te simți bine?
Cred că toți suntem puțin speriați.
Nu ți-e foame?
Olgaren, aș vrea să te întreb,
mereu aveți așa de mulți pasageri?
Nu.
E foarte neobișnuit.
Niciodată n-am avut și așa de mulți și așa de bogați.
Presupun că lordul Ruthven e cel mai bogat.
- De ce ai ales nava asta? - Mi-a fost recomandată
de partenerul meu de afaceri. Am un partener în umbră.
Cine ar recomanda nava Demeter?
Nu m-am gândit să-l pun la îndoială.
- De ce nu? - Datorită sponsorizării sale,
lordul Ruthven a avut banii și poziția ca s-o poată curta pe Dorabella.
Lordul Ruthven n-a pus întrebări.
Ce contează? Orice navă e la fel ca alta.
Dl Balaur sigur a avut un motiv.
Ce ai spus? Balaur?
Da. Partenerul meu din umbră.
E și sponsorul meu.
- Asta chiar e o coincidență. - Conte Dracula, ai vreo legătură...
Bestia scoasă la iveală.
Nesătulă de sânge și puțind a pământ de pe morminte.
Un gentleman rafinat, nimic mai mult decât o spoială.
Agatha, rafinamentul unui gentleman e întotdeauna o spoială.
Chiar și a unuia ca dl Balaur?
A cui?
Dracula e o bastardizare a latinescului "dracul",
adică, "dragon". În română e "balaur".
Se pare că n-ai înțeles care e scopul unui pseudonim.
Mi s-a părut ingenios.
Va trebui să fii mai ingenios de-atât! Ca să te hrănești cu oameni civilizați,
trebuie să înveți să conviețuiești cu ei. Aia-i!
Nava a fost practică pentru viața în Anglia.
Ți-ai umplut cămara ca să înveți să mănânci cumpătat.
- Întocmai. - Și, dle Balaur,
văd că nu prea erai cumpătat.
Vezi? Nu sunt partea care pierde.
La ce te holbezi?
Nava e blestemată.
E condamnată pieirii.
Găsește-i și adu-i pe cei ce cred asta!
- E o singură cale de scăpare. - Da, Valentin!
- Doamnă? - Taci!
- Credeam... - Taci!
Ești moartă.
În cele din urmă, toată lumea moare.
Visez.
Nu e real.
Se pune prea mult preț pe realitate.
Nu! Nu, te rog!
Credeam că nu mai dă Domnul să răspunzi.
Nu!
Ce om normal ar fi putut face asta?
Va trebui să căutăm din nou pe navă! Tot echipajul, în perechi!
Nu cred că e posibil, dle.
- E posibil, dacă eu dau ordin! - Lipsește o barcă de salvare.
Și, cred... că și majoritatea echipajului.
Dar, unde s-ar fi putut duce?
Oriunde, mai puțin aici.
Domnule?
Yuri?
A venit timpul.
- Despre ce vorbești? - Cine e în cabina numărul nouă?
Când am pierdut așa multe piese? Câștigam.
Ba nu. Ai fost în pierdere, încă de la început.
Tu nu bei.
Nu beau vin.
Pionul e bine plasat.
Dacă-l duc până-n partea cealaltă, devine o nouă regină.
Lasă șahul, și concentrează-te asupra jocului!
Cine e în cabina numărul nouă?
Cum am ajuns aici?
Nu-ți amintești?
Eram la mănăstire.
I-ai dat drumul Minei.
Am zis: "Fugi!" Pleacă! Acum!
Da, dar ție nu ți-am dat drumul, nu?
Unde mă aflu? Ce e locul acesta?
Sigur știi unde te afli.
Tu îi faci pe cei din care te hrănești să viseze.
Sărutul vampirului
e un narcotic.
Îmi bei sângele?
Agatha,
ești desăvârșită.
Atât de multă perspicacitate,
istețime, cunoaștere,
chiar și vicleșug.
Nu te grăbești când savurezi o băutură de asemenea calibru.
Am avut grijă să ții cât mai mult.
Eu sunt.
Eu sunt în cabina numărul nouă.
Dar nu va fi nimeni aici.
Domnilor, mă tem că am hotărât să iau eu însumi măsuri.
Vă rog, poftiți!
Permiteți-mi să vă scutesc! Recunoașteți vreunul din obiectele astea?
Basmaua lui Portmann.
Aș recunoaște-o oriunde.
Și, priviți!
E a arhiducesei.
- Am văzut-o în noaptea-n care a dispărut. - Nu erau aici înainte...
- Sunt trofee. - Întocmai. Trofee.
De parcă totul a fost doar un joc bolnav.
Consider că nu avem nevoie de alte dovezi.
Și, iat-o!
Scăldată în sângele victimelor ei.
Criminala.
Ai ceva de zis înainte să te spânzurăm?
Pentru Dumnezeu! Ați văzut-o! Abia-și poate ține capul!
- Ce faceți? - Căpitane, vă rog, nu vă băgați!
- Ați ținut criminala pe navă! - Uitați-vă la ea!
De unde să aibă puterea să-i ucidă?
Aparențele pot înșela, dr Sharma.
Nu poate fi ea! Cum să-l învingă pe Abramoff?
Dar pe Portmann? Priviți-o!
Nu contează cum arată! Ea e făptașa!
- Nu știm asta! - Vă rog, domnilor!
Să nu lăsăm situația să degenereze!
Voi fi linșată. Poate degenera mai rău?
De ce ascultați cu toții tot ce spune omul ăsta?
De ce ai apărat-o?
Am primit un comision cu anumite prevederi.
Un comision?
Poate, de la un bărbat cu numele de Balaur?
Da. A zis că proaspăta lui soție e foarte bolnavă.
Trebuie dusă-n Anglia la tratament.
A plătit regește ca Demeter s-o ducă. Să te ducă pe tine!
Nu sunt mireasa dlui Balaur!
- Gata cu vorba! Spânzur-o! - Nu! Așteptați! Ascultați!
Olgaren! Nu suntem sălbatici,
și nu suntem oi!
Nu mă puteți spânzura!
Dă-mi un motiv să n-o fac!
Pentru că...
sunt vampir!
Ți se pare nostim?
Ascultă-ți căpitanul!
Sunt o femeie slăbită și neajutorată.
Cum am reușit să omor patru oameni și să le azvârl cadavrele peste bord?
Pentru că sunt un vampir.
Știți ce e un vampir, nu?
O monstruozitate scârboasă, împuțită și decăzută.
Putem cu ușurință să ne dăm drept oameni obișnuiți,
dar ne apucă o frenezie animalică
când vedem și simțim sânge de om.
- Destul! - Nu! Stai!
- Nu! - Am experiență legat de asta.
- E doar o cale să aflăm dacă ești vampir. - Ascultă-mă! Știu despre ce vorbesc!
Te spânzurăm și vedem de mori.
- Vampirii nu mor spânzurați. - Stai! Are dreptate!
Nu mă puteți spânzura! Nu voi muri.
Când terminăm cu mascarada asta, tu vei fi primul din care mă voi hrăni.
Apoi, vă voi lua pe restul, unul câte unul,
și voi face să muriți încet.
Credeți că nu pot?
Gândiți-vă la cei patru deja devorați!
Vă grăbiți să fiți ca ei?
Haideți, atunci!
Care dintre voi are curajul să lovească butoiul de sub mine!
Eu.
Să-i punem capăt?
Ți-a mâncat pisica limba?
Îmi mușcam buza.
Priviți-l!
Mărturisesc că v-am mințit.
Nu sunt un vampir. El e!
Conte Dracula!
El e! El e vampirul!
Îmi cer scuze, mă repugnă sângele unei criminale
când mi-e scuipat în față. Faceți ce vreți cu ea!
Voi fi în cabina mea.
Dă-te din calea mea, copilă!
Nu pune mâna pe ea! Să nu-ndrăznești să pui mâna pe ea!
Deșteaptă fată! Limbajul semnelor!
Ce păcat! Îmi plăcea mult călătoria asta
și oamenii.
Și nu crezi că am fost un detectiv bun?
Am un talent deosebit la a elimina suspecții.
Nu!
Ridică-te, doamnă! Respiră!
Respiră adânc!
- Unde e Dracula? - Calmează-te! Respiră adânc!
Unde e? Unde e Dracula? Unde s-a dus? Nu era nimeni atent?
Te ajutam pe tine.
Pe viitor, stabiliți-vă mai bine prioritățile!
E un vampir pe nava asta!
Sunt sora Agatha Van Helsing
de la mănăstirea Sfânta Maria din Budapesta. Căpitane Sokolov!
- Da. - Ești eliberat din funcție.
Asta e.
Cabina lui Dracula.
- Nu pare să fi fost folosită. - Dar au fost trase draperiile.
- Ești bine? - Nu, sunt pe moarte. Dar lasă asta!
Dracula trebuie să doarmă într-un sicriu sau o cutie cu pământ din țara sa.
N-am idee de ce. N-are niciun sens.
Ai zis, pământ?
Da. Pământ.
Undeva pe nava asta, trebuie să fie o cutie cu pământ din Transilvania.
Ai văzut așa ceva?
Avem 50 de cutii cu pământ în cală.
Cum adică, ai experiență cu asemenea treburi?
Cercetarea m-a dus uneori pe o cale întunecată.
Asupra perpetuării vieții dincolo de mormânt. Asupra morților vii.
Asupra nosferatu.
Există asemenea creaturi.
Dracula ne-a adunat pe această navă cu un scop.
Evident, te-a ales pentru știință.
Mă întreb ce vede la mine?
Habar n-am.
Dar, indiferent ce vrea de la mine,
nu-l las să-mi ia fiica!
- Ai văzut cum o privea? - Ce e aia?
Asta...
e în ultimă instanță.
Există moarte, și există nemoarte.
- E ultima? - Mai e una.
Ați auzit-o! Mai e una!
Nu, stați!
E mai bine să-i lăsăm o cutie. Un singur loc în care să se poată odihni.
Se ascunde, dar lumina zilei îl slăbește. Va trebui să se odihnească.
- Dacă e o singură cutie... - Îl putem captura.
Poate putem măcar să-i reducem din opțiuni.
Acum, să le înmulțim pe ale noastre! Presupun că ai o Biblie pe navă.
- Se pare că sunt temporar lipsită de ea. - Am în cabina mea.
Adu-o, te rog!
Contele e un bărbat foarte convingător.
L-ai putea numi chiar...
seducător.
N-ar trebui să ajuți pe punte?
Chiar nu știu unde ar trebui să fiu acum.
Poate ar trebui să-mi aleg tabăra.
Dacă Contele Dracula e dl Balaur...
Nu te încrede în el!
El mi-e partenerul din umbră.
Poate că asta vede contele în mine.
Un partener.
Și dacă intuiesc corect,
urmează să ni se alăture.
Mulțumesc.
Pentru nimic! Avem un aranjament.
Suntem parteneri.
Aș vrea să rămânem așa.
Cât timp?
Din câte știu, un vampir e binecuvântat cu viață veșnică.
Și eu știu la fel, dar e nevoie de mult timp ca să fii sigur de asta.
Te pui în cârdășie
cu această creatură.
Așa e în afaceri.
Nu suntem proști!
- Sunt om de știință! - Dr. Sharma,
ești o minte luminată a generației tale, dar ești un profet dezonorat în țara ta.
Eu, însă,
îți recunosc geniul, și abia aștept să ți-l consum!
Nu!
Arunc-o, acum! Mă auzi?
Mai bine să moară fiica mea,
- decât să devină ca tine! - Mă întreb dacă chiar crezi asta.
Aruncă crucea, sau o împușc de față cu tine!
N-ai fi în stare!
Predă-te nouă,
sau jur că apăs trăgaciul.
Ce alegi, om al rațiunii?
Să fii mort, sau mort viu?
Dumnezeule, iartă-mă!
Yamini.
Creatura asta,
Dracula,
e nimic mai mult decât un monstru.
Trebuia să fii bărbat!
Voi fi mai mult de-atât!
Uite ce-ai făcut!
Am făcut-o pentru tine.
De ce?
Am crezut că m-ai ales pe mine.
Te-am ales pe tine...
ca s-o am pe Dorabella.
Acum, i-ai moștenit banii, iar eu îi voi moșteni de la tine.
- Partenere. - Nu.
Mulțumesc pentru tot.
Nu, te rog!
Încearcă să rămâi calm.
Te descurci foarte bine.
Dr. Sharma?
Tot nu văd rostul.
Cuvântul sfânt al Domnului.
A funcționat la mănăstire
cu pâine de la împărtășanie, așa că, s-avem credință!
Doar atât ne-a rămas?
Superstiții? Basme?
Ai văzut ce efect a avut crucea asupra lui.
Nu e mai puțin superstiție dacă o crede și un nebun.
Avem un criminal la bord, o ființă umană!
Oricât de nebun e.
- Mănăstire? - Am menționat că-s călugăriță?
Perfect! E călugăriță!
Ne trebuie un general! O strategie, nu călugărițe!
Nu pari a fi călugăriță.
Mi s-a mai spus.
Ce e, băiete?
Ce s-a întâmplat?
Plângi pentru stăpânul tău?
Credeam că-l urăști.
Nu era stăpânul meu.
Nu te mai încrunta, căpitane Sokolov!
Cum ai știut că mă încrunt?
Se aude.
Cercul ăsta ne va apăra?
Cred că da.
- Ai zis că a funcționat la mănăstire. - Da.
Și totuși, ești aici.
Ce s-a întâmplat?
Dracula a reușit să intre, ascunzându-se în pielea...
altcuiva.
Soră Agatha?
Piotr.
Trezește-te, băiete!
Spune-mi din nou ce s-a petrecut sub punte!
Cred c-ai dat peste Dracula în timp ce se hrănea din englez, nu?
Da.
Și Dracula te-a văzut?
Da.
Și te-a lăsat să pleci?
Da.
Pot să întreb de ce?
- Nu știu. - Nu, Piotr.
Nici eu nu știu.
Hai, Piotr. Trebuie doar să explici!
V-am spus. Era ocupat să bea sângele lordului Ruthven.
Era ocupat.
Ocupat?
Da.
Am fugit.
Nu cred că i-a păsat de mine.
Mi-a dat drumul.
Ce se petrece, Olgaren?
Victor?
Încearcă doar să explici, băiete!
Am explicat!
- Asta e tot! - Piotr,
trebuie să ne asigurăm că n-ai fost contaminat.
"Ocupat".
L-am văzut pe Dracula ieșind din burta unui lup!
Trebuie să verificăm!
Cum facem asta?
Piotr, ai intrat în cerc înainte ca acesta să fie complet?
Cred că da.
N-am observat.
Acum că cercul e închis,
un vampir n-ar putea niciodată să treacă de el.
Piotr, fă un pas în afara cercului!
Dar...
ai zis că e periculos.
- Nu. Nu-i poți face asta băiatului! - Doar o clipă.
Piotr...
pășește în afara cercului!
E un ordin.
Treci doar o clipă peste linie! Ieși și intri!
Fă-o!
Acum!
Bravo, băiete! Hai înapoi!
Nu! Ambele picioare!
Ce comic a fost!
Doamne, apără-ne!
Iarăși asta?
Ce carte plictisitoare!
Ce vrei?
Ceea ce vreau mereu.
Ceva de mâncare și companie.
Ți-am distrus cutiile. Nu mai ai refugiu, nici loc de odihnă.
Am observat că mi-a rămas o cutie în cală.
Poți să dormi oricând în ea.
Nu te vom trezi.
Înțeleg.
Ai lăsat-o drept momeală.
Îmi vei lipsi.
Voi avea grijă să nu suferi.
Ce amabilă ești!
Ei bine,
mă întreb...
- care dintre voi va fi? - Care dintre noi, ce?
Unul dintre voi va ceda. Noaptea e abia la început.
Te aștepți să ne dăm pe mâna ta?
Da.
- De ce? - Care e alternativa?
E o chestiune de timp.
Haideți!
Nu vreți să muriți cu demnitate?
Să vă asumați riscul, să muriți luptând, cum e specific tuturor ființelor vii?
Sigur e mai bine decât acest impas jalnic.
Nu e un impas, Conte Dracula.
Avem un avantaj asupra ta, sau, cel puțin, eu am unul.
Se pare că sunt singurul de pe navă
care nu e nebun.
Acum, mi-ai captat interesul.
Nu poți să treci peste paginile bătute în cuie
dintr-o carte veche?
Conflictul, necredința, scepticismul tău au o aromă puternică.
Îmbătătoare.
- Nu-l lăsa să te deruteze, Adisa! - Nu sunt derutat.
Omul acesta l-a ucis pe Tom.
Pe lordul Ruthven. El...
Mi-a luat iubirea vieții, și nu-i voi face jocul!
Unde e? Ce ai făcut cu el?
E momeală pentru pești.
La fel ca restul. Te înveți să ții abatorul curat.
Deci, Adisa, spune-mi!
Ce vezi în fața ta?
Un om.
- Doar atât? - Mai puțin de-atât.
Un criminal.
Dacă ești așa de încrezător și atât de furios,
pășește în afara cercului!
Chiar dacă nu crezi ceea ce e evident,
știi că e periculos!
Pășește în afara cercului și hai să dansăm!
Nu-ți da viața pentru a avea dreptate!
- Nu te va ajuta la nimic! - I se zice apărător al vieții.
Am încredere în el. Cred în oțel și în praf de pușcă.
Bine, împușcă-l, dar fă-o din interiorul cercului!
Trebuie să rămânem puternici și uniți înăuntrul cercului!
Da, rămâi în interiorul cercului!
Fă ce ți se spune! Fă ce-ți spun, cum faci mereu,
pentru că la asta te pricepi. Doar ești slugă.
Indiferent cât de proști sau frumoși ți-s stăpânii,
tu vei rămâne mereu în umbră.
Un secret vinovat.
- N-o face! Nu! - Stai!
Știam că vei reuși.
- Acum, la urmă, ești propriul stăpân. - Întoarce-te înăuntru!
E o execuție.
O fac pentru Tom.
Ține-l la pământ! Ține-l pe punte, Olgaren!
Conte Dracula!
Du-te în iad!
Unde e Olgaren?
Gătește.
Când crezi că pericolul a trecut...
Și călugărița?
Ca de obicei.
Hai la timonă!
- Cât vei mai verifica? - Până voi fi sigură.
- A trecut o săptămână. - Dacă a supraviețuit,
are nevoie de timp să se vindece.
Dar, din câte ai spus,
poate face asta doar pe un pat cu pământ de-al lui.
E singurul aflat la bord. Ai credință!
Nu mi-e ușor să cred.
Suntem la câteva ore de Whitby. Vii pe punte?
Mai e o barcă de salvare, nu?
Da, de ce?
Că acest vas nu trebuie s-ajungă-n Anglia.
Cum adică?
Am verificat marfa. Avem tot ce ne trebuie.
- Pentru o petrecere cu păpuși? - Nu.
Salpetru, sulf, cărbune.
Pentru praf de pușcă.
Avem destul cât să facem o gaură mare în carenă, nu crezi?
Ar putea fi un loc bun.
Clar ar scufunda-o. Dar, de ce?
Nu putem lăsa contagiunea vampirului să ajungă în Lumea Nouă.
Crede-mă legat de asta!
Trebuie s-o scufundăm pe Demeter.
Când vei accepta că ai învins?
Când voi fi moartă.
Blestemul vampirului trăiește în mine.
În niciun caz nu vă pot însoți în Anglia.
Nu! Nu, Agatha!
- Refuz... - Dacă vrei, spune lumii despre Dracula!
Spune-le ce s-a întâmplat la bordul navei!
Dar nu spune nimănui unde e.
Mai bine, spune-le că s-a scufundat departe de aici!
Curioșii trebuie apărați de ei înșiși.
- Dar e mort! - Consideră că nava e cu ciumați!
Trebuie luate toate precauțiile!
Nu mai discutăm!
Explică-le lui Olgaren și Piotr ce se petrece, și părăsiți nava!
Mă pot ocupa eu de praful de pușcă.
Acum, du-te! N-am toată ziua la dispoziție!
Literalmente, din câte văd.
Soră Agatha?
Nu mai insista!
Sunt călugăriță.
Ai menționat.
Nu e corect.
Știu.
Dar trebuie făcut.
- Dar sora Agatha... - Dumnezeu va avea grijă de sora Agatha...
dacă știe ce e bine pentru El.
Barca de salvare e gata, căpitane.
Coborâți-o!
Presupun că avem timp pentru o ultimă încercare să discutăm.
Sper că se poate negocia ideea
de sinucidere ca păcat capital.
E cineva?
E cineva acolo?
Mă voi scufunda cu nava.
Am învățat cu mult timp în urmă că e datoria căpitanului.
Bem înainte să plecăm?
Să bem!
Hai pe punte!
Un pat.
Un pat cu pământ de-al lui.
E în viață!
Sokolov, e în viață!
Sokolov nu mai e.
Mă tem că l-am devorat.
Eram lihnit.
Cred că planul era...
să beți pe punte.
Sper că sunt un înlocuitor acceptabil.
Ține-l de vorbă!
Asta-mi aduce amintiri.
Cam de acum trei secole.
Trebuie repetat.
Mai bine nu.
Sunt de acord.
Cum te simți?
Foarte muritoare.
- Dar tu? - Indestructibil.
Cum ai reușit?
Am înotat pe sub navă și m-am urcat pe partea cealaltă.
Ca metodă de evadare, e simplă, dar eficientă.
- Chiar am crezut c-am învins. - Dacă te consolează, Agatha,
nimeni n-a fost mai aproape ca tine.
Uite!
Pionul aproape a ajuns în partea cealaltă a tablei de joc.
Dar mă tem că nu va fi nicio a doua regină.
Piotr și Olgaren au scăpat.
Nu-i poți mânca pe toți.
Din păcate, n-am reușit să-l consum nici pe dr. Sharma.
Ador știința.
Știința e viitorul, Agatha.
Și totuși, te temi de cruce.
Firește că da. Problema e că toată lumea se teme de ea.
Nu e simbolul bunătății și al virtuții, ci al grozăviei și al persecuției.
Biserica ta idioată a terorizat secole la rând populația de țărani,
iar eu am consumat așa de mult timp sângele acelor oameni,
că le-am absorbit frica de cruce.
Dumnezeule!
De-abia aștept să mănânc niște atei!
Ba nu.
Poftim?
Nu. Pare un argument bun și logic, dar nu acela e motivul.
De ce crezi asta?
Pentru că cred că încep să te cunosc, Conte Dracula.
Știu când minți.
De ce m-aș obosi să te mint?
Nu te-ai obosi. Doar nu pe mine mă minți.
De ce stai la povești?
- Așa face lumea. - Tu nu.
Niciodată nu e târziu să te schimbi.
Încerci să mă atragi într-o dezbatere.
Încerci să mă distragi?
Cum spui tu de obicei?
Da, niciodată să nu grăbești o călugăriță.
Haide! Eu câștig.
Ultimul lucru pe care-l vei vedea e disprețul din ochii mei.
Deci, sunt morți?
Da.
Acum, ce facem?
Îi cinstim.
Cum?
Spunându-le povestea.
Deci...
cum ți s-a părut prima călătorie pe mare, Piotr?
Marius.
Marius?
Așa mă cheamă.
Așa-mi spun prietenii.
Bun venit în Anglia, Conte Dracula!
Ce ți-a luat atâta?
VA URMA...
Subtitrare: Retail